EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare på Outlander...
Det sägs att den som innehar stenen
har makt att se hur mitt folks historia kommer att sluta
och att Uttertands spöke vandrar med den som bär den.
Och trots att jag älskar att ni är här...
...är det säkrare i framtiden.
Brianna och jag kan inte återvända förrän vi vet att Jemmy kan höra stenarna.
Så snart vi vet att Jemmy kan resa, använder vi Bonnets juvel för att åka.
Som du sa, det är vår biljett hem.
Om ni kommit för att rekrytera,
kunde ni inte ha hittat bättre män i hela Carolinas.
Vi rider till Hillsborough med dig.
Jag hoppas att du inte slösade bra medicin på den ynkryggen.
Han hade krutbrännmärken på ryggen,
så den som sköt honom, gjorde det på nära håll.
Ingen kvinna talar så till mig.
Du får inte ge bort mina pengar!
HÖST 1772
Vad finns det i de säckvävspåsarna?
Jag minns inte inköpet av dem i Woolam's Creek
- Jordnötter. - Jordnötter.
Varför det? Grisarna har mycket att äta.
Eller tänker du göra medicin av dem?
Nej. Smörgåsar.
Jag har inte bemästrat glass riktigt än, men Jemmy ska minsann inte växa upp
utan att ha smakat jordnötssmör- och sylt-smörgåsar.
Claire?
Död.
Ja, det är de alla.
Varför är alla inne i huset?
Varför sprang de inte ut när branden startade? Det är märkligt.
För de var alla döda innan branden startade.
Jag kan inte säga vad som dödade dem.
Det finns ännu en här.
Jag kan säga hur han dog.
- Indianer? - Ja, det kan det vara.
Verkar ovanligt.
Bara en pil.
Vi tar en titt runt omkring.
Ser om någon kom undan, eller gömmer sig i skogen.
Är det någon där?
Är det någon där ute?
Herregud.
Hej.
Är det någon där? Var inte rädd!
Det är ingen fara nu!
Vi är här för att hjälpa.
- Jamie... - Någon?
Nej.
Nej, jag gör det.
Det kommer bli bra, raring.
"Du kommer hem denna kväll,
till ditt hem av höst, och av vår och av sommar.
Du går hem denna kväll till ditt eviga hem,
till din eviga säng,
till din eviga vila."
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Välsignad i själen
Hon seglade en dag
Över havet
Mot skyn
Vågor och vind
Öar och hav
Berg av regn och sol
Allt som var bra
Allt som var skönt
Allt som var jag
Är borta
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Välsignad i själen
Hon seglade en dag
Över havet
Mot skyn
Sjung mig en sång
Om en flicka som är borta
Kan denna flicka
Vara jag?
Kommer du ihåg när jag gick för att gå tillbaka genom stenarna,
så gjorde du smörgåsar med jordnötssmör och sylt åt mig
som färdkost?
Jag ville bara se till att du hade något hemifrån med dig, oavsett var du hamnade.
Kan du ta den?
Jag slår vad om att du inte kan det.
De var de godaste jag någonsin smakat.
Det glädjer mig.
Den är varm.
Är den varm?
Vill du ha den?
- Nej! - Nej?
Men du ville nyss ha den.
Jag vill inte ha den längre.
Sa han att den var varm?
- Den är verkligen varm. - Nej, det är den inte.
Är du lika dum som din lilla pojk?
Om den är varm, ge tillbaka den.
Den är trasig!
Jemmy!
Hörde någon annan det?
Jag kan höra den!
Jag hörde ingenting.
Låt mig se.
Den är varm.
Den är väldigt varm.
Nyss var den het nog att spricka.
Kall som sten för mig.
Roger...
Han kan resa.
Kommer ni att göra det?
Här kommer hästarna!
Ja.
Kom, Jem. Följ med mig.
Okej, ligg här en stund. Duktig pojke.
- Trevligt att mötas, mr Fraser. - Ja.
Jag hoppas det, mr Brown.
Du tog med dig sällskap ser jag.
Mr Fraser, du kom till mig och bad om hjälp...
Nu har jag kommit till dig.
Eftersom kronan inte längre kan garantera säkerheten för sina kolonister,
måste vi ta saken i egna händer.
Vi har bildat en egen säkerhetskommitté
för att skydda folket som bor i Rowan kommun.
Känner den nya guvernören till detta?
Guvernör Martin kan inte officiellt stötta det...
...men han känner till det.
Och han vill definitivt inte ha ännu ett uppror.
Vi har hört talas om våldsamma attacker,
nedbrända stugor, dödade familjer.
Har ni vetskap om något sådant här i Ridge?
Ja, det har vi.
Vi kom förbi en nyligen nedbränd stuga för några dagar sedan.
Kanske 15 kilometer från Woolam's Creek.
De döda verkade vara en holländsk familj.
Vi begravde dem.
Det såret...
...ser ut som det behöver omvårdnad.
Om du följer med mig till min operationssal,
så ska jag hitta rena bandage att lägga på det.
- Det är ingenting. - Följ du med henne, bror.
Såret luktar infekterat.
Hur mår lilla Bonnie?
Jag hoppas att hon trivs med ditt syskonbarns familj.
Hon har det rätt bra.
Du har en otäck infektion. När fick du såret?
För några dagar sedan.
Jag vet vad du tror om mig, fru Fraser.
Du tror att jag sköt Morton.
Jag säger inte att jag var delaktig, men...
Men du säger inte att du inte var det heller.
Tycker du inte att en far har rätt att söka rättvisa för sin dotter
som blivit vanhedrad?
Det måste vara vildarnas verk.
Den här månaden har vi sett ett halvt dussin brända stugor.
Det var inte indianerna.
Vad får dig att vara säker på det?
För det första, var ingen skalperad.
Även om de varit det,
är indianerna inte de enda som tar skalper.
Sant. Den vita mannen har lärt sig att ta dem han också.
Vem det än var, kanske något skrämde bort dem.
Du har män som lyder dig.
Kommer du och din svärson följa med oss?
Ja, vi har nog med män för två eller tre patruller.
Korpral Hodgepile där borta, har kommando över en grupp.
Du och dina män kunde utgöra en annan.
Jag uppskattar erbjudandet, men det finns mycket att göra här.
Jag behöver betänketid.
Du kanske minns, att när du kom till mig och sökte män till din milis,
- då tog jag mig ingen betänketid. - Nej, inte lång i varje fall.
Och guvernör Tryon var tacksam för din kvicka hjälp,
men det är skilda saker att strida och att upprätthålla lag och ordning.
Din berömda whisky behöver fortfarande hela din uppmärksamhet, antar jag.
Nåväl, mr Fraser. Tänk på saken.
Ni får vara vaksamma.
Vi kan ta hand om oss själva.
Och som jag sa, mr Brown... Jag ska överväga det.
Sitt upp!
Tror du verkligen att de kommer att gå?
Brianna lovade Roger.
Så snart de visste om Jemmy kunde resa...
Ska vi prata om det som hände?
Det finns inte mycket vi kan säga om de från Brown, de gör som de vill.
Inte de från Brown. Opalen.
Mohawkerna berättade att Uttertands ande
visar sig för den som har stenen.
Du hittade opalen.
Sa du att han uppenbarade sig för dig?
Ja.
Men jag...
Mohawkerna tror att den som har stenen,
har kraften att se det som komma ska.
De frågade efter dig när du hade gått.
Vad berättade du för dem?
Sanningen.
Det finns ingen som min tant Claire.
Och det är sant, sättet du pratar på, och medicinerna...
Att du kom till morbror Jamie så plötsligt efter 20 år isär.
Och sen har vi Brianna och Roger, som kom från...
Jag vet inte varifrån.
Som jag berättade en gång, jag lärde mig att inte ställa frågor,
men jag har några till dig nu.
Mohawkerna sa att denna tillhörde Uttertand.
Jag kan förstå lite, men det är på latin.
Förstår du vad det står?
"Jag finns. Jag existerar fortfarande.
Gjorde jag det, i stället mitt emellan?
Jag vet inte exakt när jag finns, och jag kan inte ta reda på det.
De här människorna mäter inte tid på ett sätt jag känner till,
och jag saknar orden att förstå det.
Men jag vet att jag är för sen."
Herre Gud.
Han skrev med en kulspetspenna.
Vad är en kulspetspenna?
Vem eller...
...vad är du?
Ian...
...jag kommer från en annan tid.
Jag kommer från framtiden.
Tvåhundra år framåt.
Jag...
Jag visste att du var en älva, tant.
Jag är ingen älva.
Så, du, Roger och Brianna...
...ni är det allihopa.
Och du? Har du vetat om det hela tiden?
Få personer skulle förstå det, så vi höll det för oss själva.
Vet Murtagh om det här?
Ja, det gjorde han.
Och nu gör du det också.
Du kan komma ut.
Frun. Herrn.
Ulysses, hur mår du?
Jag mår bra. Tack, frun.
Jag är bara uttråkad.
Vi tog med lite mat till dig.
Jag tänkte att du kunde ha nytta av den här med.
PAMELA ELLER DYGDENS BELÖNING SAMUEL RICHARDSON
Jag har varit ensam med mina tankar.
Den kanske kan distrahera dig.
Tack, herrn. Mina egna tankar är...
...taffligt sällskap.
Det finns en ny säkerhetskommitté som drar omkring.
Först var jag rädd att de skulle leta efter dig,
men jag tror inte att de hört om vad som hände på River Run.
Nu när jag är en mördare.
Du hade inget annat val än att stoppa mr Forbes.
Du räddade min tants liv. Mycket tacksam.
Ingen kommer benåda mig för att ha dödat en vit man,
ens för att rädda fru Cameron.
Trots det...
...hade jag gjort om det, om det hade behövts.
Har du tänkt på vart du tar vägen härnäst?
Det vore smart att lämna North Carolina.
Kanske till Philadelphia.
Kväkarna håller inte på med slaveri.
Faktum är, att jag inte är...
...en slav.
Vad menar du?
FRIBREV DOMARE COLVILLE. BLADEN KOMMUN:
Det är ett fribrev.
Signerat av Jocasta Cameron och...
...bevittnat av Gerald Forbes.
Ja.
Det var ganska ironiskt, antar jag.
Så du har varit en fri man hela tiden.
- Fast... - Min mästarinna insisterade
på att frige mig så fort mr Cameron dog.
Jag valde att inte lämna... henne.
Han sover...
...äntligen.
Förlåt.
Vad tror du orsakade att opalen sprack när Jemmy höll den?
Det måste handla om att resa i tiden eller tidsresenärer
som utlöser energin.
Men den gick inte sönder för oss.
Kanske är Jem extra känslig för att båda hans föräldrar är tidsresenärer.
Det kan vara bevis på att han är din biologiska son.
Allt jag velat var att vi skulle vara en familj...
...och att vi alla skulle vara i trygghet.
Och det kommer vi att vara.
Tryggare i alla fall.
Vi behöver inte opalen. Jag har rubinerna och juvelen Bonnet gav dig.
Bree...
Det handlar inte bara om farorna...
...utan om att leva ett liv som inte är vårt.
Jag vet.
Okej. Jag antar att vi får bestämma vad vi ska säga till folk.
Vi kan inte bara gå upp i rök.
Fast det är väl det vi kommer göra, eller hur?
- Om allt går som det ska? - Ja.
Men jag vill inte åka och låta mina föräldrar förklara allt.
Och jag vill säga farväl till alla.
Ja, såklart.
Jag tänkte att vi kunde säga att jag fick ett jobb...
...som inte kräver skjutande och knivhuggande.
Någonstans norrut. Boston, New York.
Boston vore bäst. Folk vet att jag växte upp där.
Vi kan säga att du kommer vara en universitetsprofessor.
Vilket är sanningen, bara i ett annat århundrade.
Ja.
Bäst att hålla sig så nära sanningen som möjligt.
Åker vi innan månaden är slut?
Du har besök, herrn.
John?
Det var oväntat.
- Är allt bra? - Jadå.
Och med William?
Han mår bra. Han är fortfarande i skolan i London.
Kom och berätta mer.
Be mr Bug ta lordens bagage upp till gästrummet.
- Gästrummet? - Ja.
Vi har precis gjort klart ovanvåningen. Du är vår första gäst.
Jag är hedrad.
Jag hörde att mr Bonnet fick vad han förtjänade till sist.
Det fick han.
Men...
...det var inte jag som gjorde det.
Det var Briannas önskan. Han blev dömd och floden tog honom.
Hon kommer nog känna sig lugn nu, när hon vet att han verkligen är borta.
Så du åker verkligen, kusin?
Ja. Jag önskar att saker vore annorlunda,
men det är de inte. Det kommer snart att bli värre här.
- Det är ett krig på väg. - Man måste inte vara en...
...vad du nu än är, för att se det.
Vem som helst med ögon kan se det.
Jag är glad för din skull, om det är vad du verkligen vill.
Men har du tänkt att om du stannar, hade du kanske kunnat förändra saker?
Det som kommer är mycket större än oss är jag rädd.
Tant...
...du sa att du och farbror Jamie trodde ni kunde stoppa Charles Stuart.
Stoppa det ni visste skulle bli en hemsk slakt i högländerna.
Vi lyckades rädda några av männen
från Lallybroch från att dö vid Culloden.
Men vi lyckades inte stoppa händelsen och själva slaget.
Ian...
...det är komplicerat.
Men det finns mindre saker, som man kanske kan förändra.
Något mycket mindre än ett krig.
Kanske...
...något mellan en man och hans fru?
Jag vill resa med hjälp av stenarna.
Jag är ledsen, men det kommer inte att gå.
Varför inte?
Vi tror att det är något man föds med.
Opalen, du tyckte inte den kändes varm,
och det är ett av tecknen.
- Och du hörde inte surrandet... - Då får du ta dit mig.
Du kan resa, tant. Ta mig med dig, och sen kan du återvända hit.
Jag är ledsen.
Det är omöjligt.
Ian, handlar det om varför du lämnade mohawkerna?
- Du vill resa tillbaka i tiden för... - Du säger att jag inte kan.
Vad gör det för skillnad?
Det verkar som om tiden för mig att återvända till England har kommit.
- Till Helwater. - Helwater?
Det var ett tag sedan jag hörde det namnet.
Jag har tyvärr nyheter. Lord Dunsany har dött.
Jag måste åka tillbaka och ordna
med skötseln för godset, som nu tillhör William.
Och omvårdnaden av lady Dunsany. Hon har ingen annan.
Ger du henne mina kondoleanser, John, om du tror att hon kommer uppskatta dem?
Det vet jag att hon skulle. Jag hälsar henne det när jag återvänder.
Trots att jag aldrig förväntade mig att komma hit,
så finner jag det förvånande svårt att åka härifrån.
Mount Josiah har varit en slags flykt från världen utanför,
och dess komplikationer.
Jag tyckte om att bruka marken.
Trevligt att få jord under naglarna.
Det kommer du säkert sakna.
Det finns säkert många saker jag kommer sakna härifrån.
Men William är den nionde earlen av Ellesmere.
Och när han har åldern inne,
kommer han ansvara för sina egendomar.
Han måste lära sig vara en earl.
Och det är min plikt att förbereda honom för det.
Tror du att ni kommer återvända till Virginia någon gång?
Det tror jag att vi gör så småningom.
Jag kan inte föreställa mig att William aldrig skulle träffa er igen.
Men det är tydligt att stämningen
i de amerikanska kolonierna blir allt sämre.
Jag hoppas att jag har fel, men...
Jag tror att en storm är på väg.
Jag tror inte att du har fel.
Jag tog med något till dig.
Vilken stilig pojk.
Ju äldre han blir, desto mer liknar han sin far.
Jag har bett Brianna rita några porträtt till oss.
Av dem alla, men speciellt på Jemmy.
Något för att minnas dem.
Det är en fin tanke.
Jag mindes dig i 20 år, mo graidh. Utan några bilder alls.
Men det hjälper till.
Claire?
Din hud är salt. Har du gråtit, flickan min?
Nej. Det är bara så varmt, att jag har svettats.
Jag måste lukta som en sugga.
Jag ska se.
Lök.
Vitlök.
Något kryddigt.
Ja, pepparkorn.
Nejlika. Något skogsaktigt.
Svamp.
Det är inte rättvist. Du vet precis vad vi åt till middag.
Vinäger, dill. Lägger du in gurkor igen?
Det är bra, jag tycker om dem.
Jag ska se.
Krut.
Hö, och...
En liten gnutta gödsel.
Den är väldigt manlig.
Din speciella parfym.
Du ville ha mig och jag somnade utan att ha rört vid dig. Förlåt mig.
Det är ingen fara.
Du var trött.
Du kunde ha väckt mig från de döda för detta.
Vad i hela världen gör du?
Lita på mig, mo graidh.
Vad gör du?
Jag kontrollerar bildupplösningen på den nya linsen lord John gav mig.
Här, ta en titt.
Jag ser dem.
Små saker med svansar. Som simmar omkring.
Är de inte fantastiska?
Jo, fantastiska.
Upptagna små jäklar, som krälar runt och vrider sig, och så många de är!
När du berättade om baciller, trodde jag att de skulle ha tänder, men inte dessa.
Jag trodde inte att de skulle ha så stiliga viftande svansar.
Just de här små odjuren är inte baciller.
De är spermier.
- Vad är det? - Manliga könsceller.
Det som gör barn.
Menar du säd?
Vems är de här?
Dina, såklart. Vems skulle de annars vara?
Hur fick du dem?
Jag väcktes av dem i morse.
De kan leva i upp till en vecka
när de släpps i sitt lämpliga element.
Jag var på väg för att träffa dig.
Vem är det här?
Det är din bror.
Jag berättade att jag var en krigsfånge.
Jag arbetade som en stallknekt på ett gods i England som hette Helwater.
Det var där han föddes.
Han heter William.
Ja, och din mor känner till honom.
Vem är hans mor?
Om du inte har nåt emot att berätta det.
Det har jag, men...
...jag berättar ändå.
Hon var...
...en dotter på godset.
Hon hette Geneva Dunsany.
Det handlade inte om kärlek mellan oss, men det var hennes val,
och det är allt jag tänker säga om det.
Han ser ut som dig.
Ja.
Och han liknar dig väldigt mycket.
Var är han nu? Kan jag träffa honom?
Nej, han är i London.
Han vet inte att jag är hans far, och det kommer han aldrig veta.
Han är den nionde earlen av Ellesmere.
Om sanningen någonsin kom fram, vore hans liv förstört.
Den åttonde earlen av Ellesmere, den som skulle vara hans far,
dog när William föddes.
Och det gjorde även hans mor.
Så gamle lord John äktade hennes syster och de blev Willies föräldrar.
Så det är sonen som lord John har berättat om.
Ja.
Men lord John har varit Williams far sen pojken var sex år gammal.
Jag vet inte vad jag ska säga. En bror?
Ja. Jag ville att du skulle veta att det fanns
fler blodsläktingar på jorden förutom jag och din mor.
Kanske kan du slå upp honom. I böcker. Jag menar...
Han kommer vara en earl. Kan vara lätt att hitta.
Det ska jag.
När åker ni?
Vi åker om en vecka.
Efter att din mor lämnade mig med dig i sin mage,
trodde jag aldrig att jag skulle träffa dig, men jag visste att du fanns.
Jag var en make, och en far. Och nu är jag en morfar.
Och fastän jag kanske aldrig får se er igen...
...har du berikat mitt liv.
Åka bort?
- Roger har erbjudits en lärarposition. - Norrut, i Boston.
Boston? Det är så långt bort.
Vad ska dina föräldrar göra utan dig?
Vad ska jag göra utan dig med ännu ett barn på väg?
Du har blivit som en syster för mig.
Jag vet.
Att lämna alla kommer vara det svåraste jag någonsin gjort.
Ja. Vi kommer att sakna er båda.
Kom hit.
- Jag vill inte att du åker. - Inte jag heller.
- Varför måste du då åka? - Jag vet.
- Jag kommer sakna dig. Ha det bra. - Lämna inte oss är du snäll.
Kom nu.
- Hejdå. - Hejdå.
Jag antar att jag borde börja med att ta farväl jag också,
medan de är samlade.
Jag kommer sakna dem och deras små söta ansikten.
Jag vet inte hur jag kommer klara av det.
Germain har varit en ängel på sistone. Joanie med.
Välsigna dem.
- Lizzie... - Självklart ser jag fram emot det.
Fast, det kommer vara kallare i Boston, eller hur?
Lizzie.
Vi kan inte ta med oss dig.
- Skickar du efter mig om några veckor då? - Nej.
Du måste stanna här, i Ridge.
Men...
...varför det?
Jag var med dig när du hade det som värst.
När det odjuret attackerade dig, och i de goda tiderna också,
på din bröllopsdag, och när lilla Jemmy föddes.
Det var du som räddade mig.
Det är meningen att jag alltid ska vara med dig.
Lizzie, du har alltid funnits där för mig och jag är så tacksam,
men jag behöver någon som stannar här och ser efter mina föräldrar åt mig.
De behöver någon som du som tar hand om dem.
Självklart gör jag det. Om det är det som du vill.
Snälla Lizzie, gråt inte.
Jag försöker verkligen att vara modig.
Du är modig.
Du är en av de modigaste jag känner.
Jag kommer aldrig att glömma dig.
Jag kommer aldrig att glömma dig heller.
Fraser!
Mr Brown.
Min bror sände mig för att säga,
att säkerhetskommittén samlas om en vecka.
Han vill ha ett svar.
Är du och dina män med oss?
Säg till din bror att jag har tänkt på det.
Jag har respektfullt valt att avböja hans inbjudan.
Jag ägnade förra året åt att tjäna kronan.
Det är dags att tjäna min familj.
Jag önskar dig all lycka, mr Brown.
Richard kommer inte bli glad över att höra det, mr Fraser.
Förlåt mig. Det är mitt slutgiltiga svar.
Jag...
Min fru. Jag tog med min fru för att träffa fru Fraser.
Hon behöver en helare.
Självklart. Hon är i sin operationssal.
Varsågod.
- Hur länge har ni två varit gifta? - I nästan ett år nu.
Din handled är bruten. Hur hände det här?
Den här typen av skador brukar komma av ett fall,
eller om handleden vridits.
Läk det bara. Som du läkte mig.
Marsali, kan du hämta skenorna
och några rullar med bandage och balsamet från Gilead?
Jag kommer linda handleden, så benet inte kan röra på sig.
Du måste försöka att inte använda armen så mycket.
Lionel, kan du be min make om lite whisky?
Jag behöver göra ett tonikum åt din fru.
För smärtan.
Jag vet inte hur jag ska kunna hugga ved och tvätta med bara en hand.
Min make förväntar sig att sysslorna blir gjorda.
Kanske kan din make hjälpa dig med sysslorna.
Blir han väldigt arg om de inte är gjorda?
Självklart. Vilken make blir inte det?
Jag har sett din makes vrede. Den kan vara rätt så skrämmande.
Han har inte varit sig lik sedan hans Alicia åkte bort.
Han blir ledsen och han dricker.
Han vill ha ännu ett barn att fostra.
Och vill du det?
Vill du ha barn, Rose?
Det är väl min plikt?
Han är en god man.
En god man hade inte gjort illa dig.
Det var mitt eget fel, förstår du, för jag ville inte...
Jag ville inte ligga med honom.
Det spelar ingen roll vad han gör mot mig,
men om han var elak mot ett barn...
Dr Rawlings...
...säger att om man inte ligger med en man två veckor innan ens månadsblödning,
kommer man inte bli med barn.
Så stod det i tidningen. Min mor lärde mig att läsa.
- Är allt okej här inne? - Ja, det går bra.
Fru Fraser är nästan klar.
Okej, kom då.
Jag står i skuld till dig.
Bry dig inte om Tonikumet.
Ta hand om dig, Rose.
Jag vill... Brianna och jag vill be dig om en tjänst.
Ja, självklart. Vad som helst.
Kan du följa med oss? Till stencirkeln menar jag.
Någon behöver ta hem vagnen och hästarna,
och vi vill inte be Jamie och Claire att göra det.
Varför inte?
Brianna är rädd att om hennes föräldrar är där,
kanske hon inte hittar modet att lämna dem.
Jag följer med er.
Tack.
Jag vill att du ska ha det här.
För allt som du gjort för att hjälpa oss.
Jag kan inte ta emot din mark.
Se då efter den åt mig.
Och gör vad du vill med den.
Jag hoppas du finner lycka.
Din far säger att du och Roger ska till Boston.
Ja.
Och jag har precis fått reda på något som gör det ännu svårare att åka.
Jag har en bror.
Han har berättat det för dig.
Det glädjer mig.
Han är väldigt lik dig.
Och ni är båda två väldigt lika din far,
både till utseendet och sättet.
- Så William har också ett humör? - Ja, det har han.
Men han har din vänlighet och mod. Jamies också.
Jag kan aldrig berätta för honom om dig.
Jag önskar att jag kunde det.
Men...
Jag vet.
Min far förklarade.
Nåja, livet är långt. Kanske en dag.
Kanske.
Jag kommer själv att åka bort, om två dagar.
Med min nya betjänt.
- Din betjänt? - Ulysses.
Tar du med honom till England?
Han kan resa tryggt som min betjänt.
När han kliver på ett brittiskt skepp, kommer han att vara en fri man.
Det är en bra idé.
Din far kom på den.
Han påminde mig om att jag kunde behöva någon
att spela schack med på den långa färden till London.
Jag har hört att du är duktig på schack.
Och en underbar far.
Min bror har tur som har dig i sitt liv,
och det har jag också.
Du är verkligen omöjlig att inte tycka om.
Jag har aldrig haft mor- eller farföräldrar.
Inte jag heller...
...inte ens föräldrar från början.
Mamma.
Jag tänkte att innan middagen,
kunde vi äta framtidens svar på färdkost-kaka.
Jordnötssmör- och syltsmörgåsar.
Väldigt välsmakande, men...
...är du säker på att det ska förtäras?
Man kan klistra igen brev och laga kängor med det också.
Skål för hem och familj.
Skål för hälsan.
Jag tänkte väl att jag skulle hitta dig här.
Det har bara gått två veckor.
Det känns som om de har varit borta i en evighet.
Ja.
Om Roger hade rätt, borde de ha nått stencirkeln nu.
Vi startade vårt liv i Ridge i den här stugan.
Nu är det bara du och jag igen.
Vi är inte ensamma.
- Hon är så talangfull. - Ja.
Kanske kan hon äntligen vara ingenjör i framtiden.
Är du redo?
- Jag är redo. - Så redo man kan vara.
Varje strå på det här repet är skirt och ömtåligt.
Men sammanvävt är det starkt. Och det kommer att hålla för oss.
Det får vi hoppas på.
Tack för allt du gjort för oss, Ian.
Ta hand om mina föräldrar.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig, kusin.
Jem, raring, kom nu.
Håll hårt i den, okej?
- Det ska jag. Jag ska hålla hårt i den. - Ja, duktig pojke.
- Jag vaknade! - Jemmy.
Är jag klar nu?
Mår du bra?
Det känns som om jag har blivit vänd in och ut.
Mamma.
- Jag vill... - Vi klarade det.
Vad i hela helvete?
Vad tror du?
Vilket privilegium att få hjälpa till med detta!
Ja.
Skratta ni, men det finns en konst till det.
Voltaire säger att perfekt är det godas fiende.
Jag är säker på att Voltaire aldrig har grävt ett dass i sitt liv.
Eld.
Det är destilleriet!
Vad var det?
Destilleriet!
- Jag följer med dig. - Nej, du har patienter att sköta.
Vi ordnar det.
Tricket är att få humerus, vilket är överarmsbenet,
i rätt vinkel, så när man tillsätter kraft...
...kommer huvudet på benet glida...
...tillbaka in i skulderleden.
Ja, så tvärtemot som när man styckar ett svin?
Ja. I det fallet skär man isär allt.
Här sätter vi tillbaka det.
Ja. Tack och lov för det.
Vad i hela världen? Vad ska det här betyda?
Nej!
Göm dig. Stanna där, vad som än händer.
Lämna henne i fred! Låt mig vara!
Släpp henne, era odjur!
Gå härifrån.
Släpp mig!
Marsali! Nej!
Nej!
Jamie!
Germain... det är nästan mörkt.
Vad gör du här ute ensam, p'tit garçon?
- Var är maman? - Maman vaknar inte, pappa!
Var är din mormor?
De elaka männen tog mormor.
Hon andas!
Claire!
Undertexter: Hrimfei